‫בלתי גמור‬
‫אלמה.‬
‫לא עם הידיים.‬
‫אפשר עם המרפק?‬
‫אל תדברי שטויות.‬
‫אה, אני מדברת שטויות?‬
‫אתה רוצה שאני אזיז מפתחות בכוח השכל.‬
‫לא! השכל?‬
‫השכל שלך הוא לא כלום.‬
‫- תודה, אבא. - לא...‬
‫לא רק השכל שלך.‬
‫השכל של כולם הוא לא כלום.‬
‫עכשיו...‬
‫תזיזי את המפתחות.‬
‫זה קל. את יכולה לעשות את זה.‬
‫- את רואה את זה? - אלמה.‬
‫אלה מים.‬
‫בסדר?‬
‫אלה מים, קדימה, את יכולה לעשות את זה. זה יהיה קל.‬
‫מים.‬
‫אני לא יודעת למה אתה מצפה ממני. כלומר...‬
‫אני לא ג'דיי.‬
‫אולי אני רק הנסיכה עם הלחמניות על הראש.‬
‫הנסיכה ליאה?‬
‫היא הייתה ג'דיי.‬
‫אז למה היא לבשה את הביקיני הזהוב?‬
‫היא שועבדה.‬
‫אז לא ג'דיי דגולה במיוחד.‬
‫תקשיבי, תשתחררי במכוון מהזמן הלינארי‬
‫ותנועי בזמן לזמן שבו המפתחות לא שם, ‬
‫ואז המפתחות יזוזו. זה קל עד כדי כך.‬
‫בטח.‬
‫- כך. - היי, מתוקה.‬
‫ראית את הירח הלילה?‬
‫זה ירח.‬
‫לכי לראות אותו. תנשמי קצת אוויר צח.‬
‫את רואה? מתוקה?‬
‫בסדר!‬
‫אז פשוט אשפיע ברוב כישרון על הזמן.‬
‫למה לא אמרת את זה מלכתחילה? זה כל כך קל.‬
‫פשוט תנסי.‬
‫בסדר.‬
‫אבל אל תנסי-תנסי.‬
‫את יודעת, רק...‬
‫תנסי לא לנסות.‬
‫אלמה.‬
‫תפסיקי לבהות במפתחות האלה.‬
‫שאלתי אותך משהו.‬
‫רגע, עשיתי את זה?‬
‫ברור שעשית.‬
‫תראי את כל החפצים שלי.‬
‫אלה לא באמת החפצים שלך.‬
‫אלה החפצים שלנו.‬
‫כי, כשתמותי, הם יהיו החפצים שלי.‬
‫אז תודה‬
‫ששמרת על החפצים שלי כל השנים, ‬
‫אבל אל תדאגי, אני אמשיך מכאן.‬
‫ביי.‬
‫זו חדירה לפרטיות, ‬
‫לקחת דברים מהבית שלי בלי לבקש.‬
‫אני באמת מצטערת שלקחתי חפצים שאת לא משתמשת בהם, ‬
‫ולא תכננת להשתמש בהם.‬
‫זו הייתה התנצלות איומה.‬
‫אני לא מקבלת אותה.‬
‫בלקג'ק‬
‫די כבר עם המשחק המטופש.‬
‫היי. תפסיקי!‬
‫את הורסת לי את השיטה.‬
‫איזו שיטה?‬
‫מה את עושה עם כל החפצים האלה?‬
‫אני מנסה להבין מה קרה לאבא.‬
‫כי את לא מספרת לי.‬
‫סיפרתי לך הכול.‬
‫את יודעת שיש עוד.‬
‫את צריכה לפגוש מישהו.‬
‫פסיכיאטר.‬
‫יש לי תור למעקב אצל הרופא בעוד כמה ימים.‬
‫אבדוק הכול אז.‬
‫רק אל תדאגי.‬
‫- תור אצל האורתופד. - כן.‬
‫עברת טראומה רצינית.‬
‫ואת מתנהגת עוד יותר מוזר מכרגיל.‬
‫את בדרך כלל מתנהגת מוזר מהרגיל, אבל מאז התאונה, ‬
‫את מתנהגת אפילו יותר מוזר מהרגיל מכרגיל.‬
‫בסדר.‬
‫מה דעתך על זה?‬
‫אני אלך לפגוש מישהו, ‬
‫אם תרשי לי להשאיר אצלי את כל זה.‬
‫בסדר.‬
‫מה דעתך?‬
‫קלף.‬
‫עשרים ושתיים, זה מה שאת רוצה, נכון?‬
‫כן, 22!‬
‫זה מה שרציתי. לאס וגאס, הנה אנחנו באים.‬
‫אל תסתכלי, אל תסתכלי.‬
‫והנה הם שוב, ‬
‫משחקים את המשחק הקטן שלהם.‬
‫יש לך רגשות עזים כלפי האלאמו?‬
‫לא ידעתי.‬
‫אתה יודע, זה נחשב לאוצר של המדינה, ‬
‫אבל זה המקום שבו המתיישבים האירופים שרצו עצמאות ממקסיקו, ‬
‫כי המקסיקנים לא הרשו להם להחזיק עבדים, ‬
‫נלחמו ומתו על החופש שלהם.‬
‫להחזיק עבדים.‬
‫לא נראה לי שזה מה שהם היו רוצים שתזכרי‬
‫- כשביקשו "לזכור את אלאמו". - לא, לא, לא.‬
‫מה שהם רוצים שתזכור זה מה שמלמדים בבית ספר, שהוא, ‬
‫מקסיקנים הם אנשים רעים‬
‫שרוצים לקחת את טקסס מבעליה החוקיים.‬
‫בעלים חוקיים? אחי, על מי אנחנו מדברים?‬
‫- בסדר. - על שבט הקאדו, ‬
‫על הקומנצ'י? על האפאצ'י?‬
‫בר אלכסנדר סטריט‬
‫מטורף כמה מהר הכלכלה משחיתה את המוסר.‬
‫למנצחים יש הכוח‬
‫לעוות את סיפור החמדנות שלהם ולהפוך אותו להיסטוריה‬
‫של גזענות שיטתית נגד מקסיקנים.‬
‫כמישהו שלעתים קרובות טועים לחשוב שהוא מקסיקני, ‬
‫אני משיק לכאב שלך.‬
‫מה קרה?‬
‫מה מקרה החירום שקשור לחתונה?‬
‫אשמח אם תוכלי להגיד לאימא לעזוב אותי בשקט.‬
‫איך זה מקרה חירום שקשור לחתונה?‬
‫אם לא נתמודד עם זה עכשיו, ‬
‫בטח אקטר על זה במהלך החתונה שלך. מקרה חירום שקשור לחתונה.‬
‫בסדר, בוא.‬
‫בחייך, מותק, מרגריטה אחת? אנחנו כבר כאן.‬
‫- תרצו משהו? - כן.‬
‫אני אקח פאי פריטו צמחוני.‬
‫פאי פריטו צמחוני? איפה?‬
‫תפריט חדש, כאן.‬
‫אני לוקחת את זה.‬
‫ואני אקח קדילק מרגריטה.‬
‫משהו בשבילך?‬
‫בסדר, אקח...‬
‫את המרגריטה.‬
‫נהדר! זה עליי.‬
‫תודה, ריד!‬
‫לא היית צריך לשלם.‬
‫אני הולכת לשירותים.‬
‫היי, אל תדאג, אני אזמין אתכם בפעם הבאה.‬
‫בסדר, מה דעתך על זה?‬
‫אתה ואני נלך שותף על הפאי הצמחוני.‬
‫שותף?‬
‫מה, חברים לפאי?‬
‫- חברים לפאי? - חברים לפאי!‬
‫היי.‬
‫- היי, את צריכה משהו? - היי.‬
‫לא. באתי רק להתנצל‬
‫על שלא סימסתי לך בחזרה.‬
‫אבל עכשיו אתה כנראה מבין למה.‬
‫אני מאורסת.‬
‫כן, הלילה ההוא היה רק טעות שכרות גדולה.‬
‫אני מצטערת כל כך.‬
‫היי, תשכחי מזה.‬
‫אני טעות השכרות הגדולה של הרבה בחורות.‬
‫סליחה.‬
‫בסדר.‬
‫תודה.‬
‫ושאתה כל כך בסדר.‬
‫היי, סאם.‬
‫- היי. - מה אתה עושה כאן?‬
‫- היי. - מה קורה כאן?‬
‫הזדיינת עם הברמן או משהו?‬
‫אלוהים, הזדיינת עם הברמן?‬
‫- הזדיינת עם הברמן? - תהיה...‬
‫בסדר, אתה חייב להבטיח לא לספר לאיש, בעיקר לא לאלמה.‬
‫אני לא יכול לשקר לאלמה.‬
‫היא יודעת שהיא נפרדה ממך?‬
‫אני לא יכול לשקר לאלמה בעניין אחר.‬
‫זה מה שיקרה.‬
‫אני מבטיחה שלא אספר לאלמה שהיא נפרדה ממך, ‬
‫ואז שכחה שהיא נפרדה ממך, ‬
‫מה שאתה מנצל לגמרי, דרך אגב, ‬
‫אם תשכח כל מה שהרגע‬
‫שיערת נכון.‬
‫נראה שאצליח לעשות את זה.‬
‫בסדר.‬
‫לא ידעתי שאת כל כך בקטע של בלקג'ק.‬
‫זהו שאני לא, זה בעצם הקטע.‬
‫מה?‬
‫אני מבין.‬
‫כמו שלפעמים כיף לעשות דברים שלא תעשי בדרך כלל.‬
‫כמו שבעבודה אני בדרך כלל אוהב להיכנס לאתרי ספורט.‬
‫אבל לפעמים אני אוהב להסתכל בתמונות של ציפורים.‬
‫הן יכולות לעוף כי יש להן לב ממש טוב‬
‫שיכול לשאוב הרבה דם.‬
‫ואני אוהב לחשוב על זה, ‬
‫שלב טוב מחזק אותך.‬
‫- אצלך זה ככה? - בערך.‬
‫רק להיפך.‬
‫בסדר.‬
‫אני חושב שהבנתי.‬
‫בקה, את זוכרת שאימא ואבא רבו בערך שבוע‬
‫לפני שאבא מת?‬
‫לא יודעת. את זוכרת?‬
‫להיפך, כי בדרך כלל‬
‫את מסתכלת על ציפורים ברשת ואת מתפלאת לגלות‬
‫- שאת אוהבת תוצאות של פוטבול? - לא.‬
‫אבל הם רבו. אני זוכרת שזה היה מאוחר בלילה.‬
‫כנראה.‬
‫אבא תמיד הצטיין בהגעה מאוחרת הביתה מהעבודה, ‬
‫ואימא תמיד הצטיינה ביוזמה של מריבות.‬
‫להיפך כי את חושבת שלב טוב מחליש אותך.‬
‫אני אוהבת לשחק בלקג'ק כי זה משחק פשוט, מונוטוני ולא דורש מחשבה.‬
‫בסדר. אני מבין.‬
‫אני הולך למצוא את סאם, כי פחות מבלבל לדבר איתו.‬
‫היה נהדר לדבר איתך, אלמה.‬
‫לונגהורנס.‬
‫היי! "הוק אם, הורנס".‬
‫אז על מה אימא הציקה לך?‬
‫היא רוצה שאלך לפסיכיאטר.‬
‫בסדר. היא תשלם?‬
‫כנראה.‬
‫אז למה לא?‬
‫כי אני לא רוצה.‬
‫הבנתי. אבל זה יכול להזיק?‬
‫את בסדר, נכון?‬
‫ואימא היא פשוט אימא.‬
‫אז אם תלכי, ‬
‫היא תדע שהכול בסדר, ותעזוב אותך בשקט.‬
‫כן, אבל אני לא רוצה ללכת.‬
‫בסדר, אז אל תלכי.‬
‫את יודעת מה, כדאי שאגמור עם זה.‬
‫שמחתי לעזור.‬
‫מרכז בריאות‬
‫מהי שפיות?‬
‫האם שפוי לחיות בקופסאות עשויות בטון, ‬
‫חוטים וצינורות? האם זה שפוי‬
‫שאנחנו צריכים לקנות אוכל, מים, אדמה, ‬
‫בריאות, מעונות יום ובידור‬
‫ושכל החלקים בחיינו ממוסחרים?‬
‫נלקחים מאיתנו, ‬
‫ואחר כך נמכרים לנו בחזרה.‬
‫כלומר, בואי נדבר על זה.‬
‫- את מעלה נקודות מעניינות. - כן!‬
‫בלקג'ק.‬
‫פציינטים שסובלים מהפרעת דחק פוסט-טראומטית‬
‫הרבה פעמים משתמשים באביזר‬
‫כדי ליצור מרחק בינם לבין העולם.‬
‫משהו שיסיח את דעתם, ‬
‫ויניא אחרים מלהתמקד בהם.‬
‫את חושבת שאת משתמשת במשחק כדי ליצור מרחק בינך‬
‫לבין מה שאת תופסת כעולם עוין?‬
‫אולי.‬
‫ביי.‬
‫תודה.‬
‫איך היה?‬
‫היא נתנה לך מרשם?‬
‫כן, משהו לאלרגיות.‬
‫אלרגיות?‬
‫כן, היא חושבת שזה מה שגורם לכאבי הראש.‬
‫כאבי ראש?‬
‫כן, מהאלרגיות. אימא, את חייבת לעמוד בקצב.‬
‫- מה? אני... - בסדר, היה נהדר.‬
‫ועכשיו אפשר להירגע, להאמין שהכול בסדר גמור‬
‫ולהניח לי לעולם.‬
‫אתחרה איתך עד המכונית.‬
‫קדימה, זחלנית.‬
‫הספדים/מודעות אבל פרנאז לח'אני, בת 28‬
‫על מה את מסתכלת?‬
‫תפסיק להופיע ככה.‬
‫זו בדיוק הסיבה שאנשים לא אוהבים רוחות.‬
‫ההספד על פרנאז. למה את קוראת אותו?‬
‫הייתה לה משפחה גדולה, אתה חושב שמישהו מהם חשוד?‬
‫למה שהמשפחה של פרנאז תרצה להרוג אותנו?‬
‫לא יודעת.‬
‫אולי כי ניהלתם רומן?‬
‫מה? לא. היא הייתה סטודנטית. היא הייתה עוזרת המחקר שלי.‬
‫ואתה אהבת אותה.‬
‫לא, אני... אנחנו אף פעם לא, אני...‬
‫אהבתי את אימא שלך, ‬
‫ולפרנאז היה חבר.‬
‫לפרנאז היה חבר?‬
‫אתה לא יודע כלום על רצח?‬
‫זה תמיד החבר.‬
‫אולי הוא לא הבין נכון‬
‫ובהתקף קנאה הסיט אתכם מהכביש?‬
‫לא נראה לי, הוא היה די טמבל.‬
‫אתה זוכר את השם של החבר?‬
‫לא יודע, הרולד, ג'רלד או דרולד.‬
‫דרולד?‬
‫אתה חושב שקראו לו דרולד?‬
‫לא. אני...‬
‫- זה לא שם. - אני לא זוכר.‬
‫אני קראתי לו "זרועות רזות".‬
‫באוזני פרנאז?‬
‫כן, וזה מצא חן בעיניה.‬
‫בכל אופן, היו לו זרועות כחושות במיוחד יחסית לשאר הגוף שלו.‬
‫אתה כל כך מאוהב בה.‬
‫את יודעת מה, את הולכת בנתיב מוטעה.‬
‫נהרגנו בגלל המחקר שלנו, בסדר?‬
‫כי גילינו היבטים של הזמן שהיו משנים את החיים שאנחנו מכירים.‬
‫שלום.‬
‫האב מיגל אמר שאני צריכה להביא לך עוגיות.‬
‫מה? למה?‬
‫להודות לך שהלכת לרופאה.‬
‫דאגתי לך, ועזרת לי להיות פחות מודאגת.‬
‫זה נקרא "חיזוק חיובי".‬
‫רק עכשיו את לומדת את זה, מה?‬
‫איפה היה הכומר כל החיים שלי?‬
‫אז מה את עושה?‬
‫את יודעת...‬
‫לא הרבה.‬
‫טוב. אז לא אכפת לך אם אשאר לביקור.‬
‫נשתה תה? אני אכין אותו.‬
‫לא, לא.‬
‫אני אכין אותו.‬
‫את רק תנוחי.‬
‫ואל תיגעי בשום דבר.‬
‫הסדר של התמונות שונה?‬
‫לא. אני חושבת שזה הסדר.‬
‫אז...‬
‫לך ולאבא הייתה מריבה גדולה לפני התאונה?‬
‫- כי אני זוכרת... - לא, לא. לא הייתה מריבה.‬
‫בסדר.‬
‫את ממש גומעת את התה החם.‬
‫טוב, אני צריכה ללכת.‬
‫נהדר. תודה שקפצת לביקור.‬
‫לילה טוב, בתי.‬
‫לילה טוב.‬
‫אלוהים!‬
‫את עירומה.‬
‫- את עירומה! את עירומה! - לא, לא!‬
‫את עירומה!‬
‫אני אוהבת לראות עירומים.‬
‫מה? מתיאו, לא.‬
‫אל תתפשט.‬
‫גם אני רוצה להיות עירום.‬
‫לא. יהיה הרבה יותר גרוע אם גם אתה תהיה עירום.‬
‫זה לא הוגן.‬
‫מותר לי להיות עירומה, כי אני מבוגרת.‬
‫למה יש לך הרבה שיער למטה?‬
‫כי זה טבעי.‬
‫לאימא שלי אין שיער שם.‬
‫אני מתארת לעצמי שיש עליה לחץ עצום‬
‫לשנות את הגוף שלה ולהתאים אותו למושגי יופי‬
‫שהם מסולפים ומשעבדים למען האמת.‬
‫קאסי, נשים... קאסי...‬
‫נשים צריכות להבין את הכוח שלהן.‬
‫יו, אלמה, מה את עושה?‬
‫- זה קורה לפעמים. - מה קורה לפעמים?‬
‫פתאום מגיעה למקומות.‬
‫אני יכול להתערב?‬
‫מה קורה?‬
‫אני חושב שאולי יהיה קל יותר לעבוד עם התודעה שלך כשהיא במצב חלום.‬
‫זה חלום? תודה לאל.‬
‫אתה יכול להעביר לי מגבת חלום או משהו?‬
‫יהיה בסדר.‬
‫בסדר, עכשיו תזיזי את המפתחות.‬
‫עשיתי את זה.‬
‫בעזרת אימא מעוצבנת.‬
‫עכשיו תחזירי אותם.‬
‫היי, מתוקה.‬
‫ראית את הירח הלילה?‬
‫תראה את זה.‬
‫נהדר. את תופסת.‬
‫כן. נכון. מים. כן.‬
‫את תופסת.‬
‫בסדר. בסדר.‬
‫כן, אבל זו מציאות חלום.‬
‫הכול יכול לקרות בחלום.‬
‫כן, טוב...‬
‫כשאת ערה את במציאות פיזית, ‬
‫לכן היא נראית ממשית יותר מאשר חלום בהקיץ או חלום, ‬
‫אבל המצבים האלה אמיתיים באותה מידה.‬
‫ככל שהיכולות שלך יתפתחו, ‬
‫המצבים האלה ימשיכו להתמזג.‬
‫המציאות שלך תהיה גמישה ומשתנה יותר.‬
‫נראה לי שאני כבר מגלה את זה.‬
‫נכון, וככל שההתמזגות תימשך, ‬
‫יתחזקו גם היכולות שלך במצבים האלה.‬
‫אז אתה אומר שאוכל להזיז את המפתחות ביתר קלות בכל מצב?‬
‫כן. וחוץ מזה תוכלי לתמרן את הזמן‬
‫ואפילו להופיע, פיזית, בעבר, ‬
‫ולחולל שינוי, כמו למשל, למנוע את הרצח שלי.‬
‫כן.‬
‫אשתמש בכוחות שלי כדי להזיז את המפתחות של דרולד‬
‫אלף פעם והוא יתעצבן כל כך, שהוא אפילו לא ירצה להרוג אותך.‬
‫אל תערבי בזה את "זרועות רזות".‬
‫אני אראה לך משהו. הנה.‬
‫- ראית מה עשיתי? - כן.‬
‫הזזת אותם הנה והנה.‬
‫- ראית את הכוחות שלי? - כן, ראיתי.‬
‫אז עכשיו אתה לא רוצה שום קשר איתנו.‬
‫לא הייתה לך בעיה‬
‫- כשרשמנו לך צ'קים. - צ'רלי.‬
‫- מי האיש הזה? - רק תסתכלי.‬
‫למה אתה לא יכול לספר לי?‬
‫הכול הוא הפקה שלמה אצלך.‬
‫- אני מצטער שלקחנו את כספי המענק. - לא, ‬
‫- אל תגיד את זה. - במחקר שלנו עכשיו, ‬
‫אנחנו על סף משהו גדול.‬
‫- זה נפלא. - לא.‬
‫אם נעבור את הסף עם "תאגיד החופש האמריקני", ‬
‫ותנצלו את עבודתנו...‬
‫תאגיד החופש האמריקני הופך את העולם למקום רגוע יותר.‬
‫אתם מייצרים כלי נשק.‬
‫- כלי נשק שמסיימים מלחמות. - תודה על ההתעניינות.‬
‫אני מצטער, ‬
‫- אבל המחקר שייך לנו. - בסדר.‬
‫תקבלו מה שעשינו עד כה. אבל מכאן ואילך...‬
‫- זה לא מקובל. - תגיד, אתה טמבל?‬
‫זה נגמר.‬
‫- קח את הכסף המלוכלך שלך ולך. - פרנאז...‬
‫לצערכם, לא כך זה נגמר.‬
‫זה האיש שרצח אותי.‬
‫צ'רלי ונדרהורן.‬
‫אתה חושב שהוא הסיט אותך מהכביש כדי להשיג את המחקר שלך?‬
‫זו התחושה שלי.‬
‫והייתי חוזר לברר את האמת אילו יכולתי.‬
‫אבל בגלל זה אני צריך אותך.‬
‫אני צריכה שתעזור לי לא לשחק את המשחק הזה כל הזמן...‬
‫הכול קשור לרגשות שלך.‬
‫את צריכה להרגיש אותם בלי לאפשר להם להיות את.‬
‫את יודעת, כמו המפתחות?‬
‫לנסות אבל לא לנסות-לנסות?‬
‫איך עושים את זה?‬
‫רק נשימות עמוקות, ותהיי כמו השמים.‬
‫תני לרגשות שלך לעבור דרכך כמו מזג אוויר.‬
‫לא, לא שוב, אבא. אמרתי לך...‬
‫כל אלה הם רגעים שבהם חווית רגש עמוק, ‬
‫והכאב היה קשה מכדי שתוכלי לעבד אותו, ‬
‫לכן אחסנת אותו במרתף הנפש, בלא מודע שלך.‬
‫אפילו רגשות שאת לא זוכרת תופסים מקום.‬
‫זו אני עם אימא שלך?‬
‫פגשתי את ג'רלדין?‬
‫כן.‬
‫אפילו רגשות של השושלת שלך, ‬
‫רגשות שלי, רגשות של ג'רלדין.‬
‫כל זה, כל הנהרות האלה של חיי סבל‬
‫עוברים דרך הנפש והגוף שלך.‬
‫גם הרגשות הטובים.‬
‫אופניים...‬
‫את צריכה להרפות גם מהם.‬
‫סוסים. כן, בובה שלי...‬
‫הם לא יכולים להיות מי שאת, ‬
‫אם את רוצה להיות חופשייה.‬
‫מה זה?‬
‫מה קרה באותו לילה?‬
‫רבנו.‬
‫לפעמים רבנו.‬
‫אלמה. אלמה. את מקשיבה לי?‬
‫- את צריכה לקחת את הכדורים האלה. - מה?‬
‫מה אלה?‬
‫זה מה שהפסיכיאטרית רשמה?‬
‫חיטטת בתיק שלי והבאת אותם מבית המרקחת?‬
‫את יכולה להגיד תודה.‬
‫העוגיות.‬
‫כמובן.‬
‫עשיתי לך טובה.‬
‫את יודעת מה, זו חדירה לפרטיות‬
‫לקחת דברים מהבית שלי בלי לשאול.‬
‫אלה אנטי-פסיכוטיים. זה רציני.‬
‫זה לפוסט טראומה.‬
‫ד"ר ג'ון חושבת שאני בטראומה, כנראה בגלל התנהגות כזאת.‬
‫בסדר. תאשימי אותי.‬
‫אבל, בבקשה. קחי את התרופה.‬
‫לכי בבקשה.‬
‫אני לא מחבבת אותך כרגע.‬
‫ואני לא יכולה לסמוך עלייך.‬
‫את יודעת איזו הרגשה זו לא לסמוך על מישהו‬
‫במשפחה שלך?‬
‫כן.‬
‫ברור שאני יודעת.‬
‫אני צריכה להכין ארוחת ערב.‬
‫בסדר.‬
‫אבל קחי את הכדורים, אלמה.‬
‫פאק.‬
‫בסדר.‬
‫נסי לא לנסות.‬
‫תהיי כמו השמים.‬
‫היי, מתוקה.‬
‫ראית את הירח הלילה?‬
‫זה ירח.‬
‫- אנחנו צריכים לדבר. - בסדר.‬
‫- אני לא יכולה עם זה יותר. - עם מה?‬
‫עם איך שאתה מסתכל עליי.‬
‫איך אני מסתכל עלייך?‬
‫כמו שבקה וריד מסתכלים זה על זה.‬
‫כאילו אני חתיכת הפאזל החסרה שלך.‬
‫אני לא חושב שאת חתיכת הפאזל החסרה שלי.‬
‫- בסדר? למה את מאשימה... - כי זה נכון.‬
‫אתה יודע שזה נכון.‬
‫וכשאתה לא מודה בזה, אני מרגישה כאילו אני משוגעת.‬
‫- אלמה... - למה אתה לא מודה‬
‫שאתה אוהב אותי, ‬
‫ושאתה חושב שנועדנו זה לזה, ‬
‫ושאתה כבר יודע שאתה רוצה להיות איתי כל החיים?‬
‫טוב, בסדר.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אני חושב שאנחנו זוג ממש טוב, ‬
‫ואני חושב שאנחנו גורמים אושר זה לזה.‬
‫ואני יודע שעד סוף ימיי‬
‫לא ארצה שום דבר יותר מזה.‬
‫אני לעולם לא ארגיש כך כלפיך.‬
‫נראה לי שאתה צריך לעזוב.‬
‫היי, מתוקה.‬
‫ראית את הירח הלילה?‬
‫זה ירח.‬
‫לכי לראות אותו. תנשמי קצת אוויר צח.‬
‫פאק!‬